Марко Ганчев
Семената на съмнението

chitanka.info

Навик, дявол да го вземе,

с който лесно се привиква:

кой от нас не люпи семе,

семе печено от тиква?

С тиквата от старо време

горди сме като с реликва:

наша тиква, наше семе

наше семе, наша тиква!

Пу, ама каква досада:

всяка втора семка — куха!

Между пръстите ни пада,

лек ветрец ако задуха.

Трудно, дявол да го вземе,

с празно семе се привиква:

куха тиква — кухо семе,

кухо семе — куха тиква.

Ужким шепите ни пълни,

но така като се случва,

вместо нещо да погълне,

всеки само набоклучва.

Кой ли, дявол да го вземе,

в омагьосан кръг ни тиква:

куха тиква — кухо семе,

кухо семе — куха тиква?

Носи същата досада

и заплатата ни куха:

между пръстите ни пада,

даже вятър да не духа.

Кой ни прави на серсеми?

С кухо левче как се свиква?

Може би е нашто семе,

може би е нашта тиква…

2000

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.